I det 21. århunderede landede mænd og kvinder på månen.
I år 2200 havde de nået de andre planeter i vores solsystem.
De opdagede en hyperenergi, -
- med hvilken man kunne overskride lysets hastighed.
Langt om længe begyndte erobringen og koloniseringen af det ydre rum.
De Forenede Planeters fartøj, C-57-D, -
- har i over et år været på vej mod det planetariske system Altair.
- Hvornår sænker vi farten? - Det ved vi om 30 sekunder.
Skibet holder kursen. Farten skænkes 17.01. Om mindre end tre minutter.
- Fint. Fortsæt bare. - Ja, sir.
Vi går ned under lysets hastighed om lidt. Pak jeres ting væk.
- Så er vi klar til at sænke farten. - Kaptajn til mandskab.
Gør jer klar til at sænke farten. Alarmen vil lyde ti gange.
- Kom, Doc. - Klar til at sænke farten.
Skynd jer. Ellers får I en rystetur.
Så er vi nede på 0,3896 af lysets hastighed.
- Der er varmt herinde, skipper. - Ja.
Jerry, du ...
Altair ligger lige fremme, skipper.
I mellemtiden klarer skibet selv formørkelserne.
- Find et kredsløb på fjerde planet. - Ja, skipper.
Klar til indflyvning, skipper. Spiralvektoren er indstillet.
Kaptajn til mandskab.
Vores destination, Altair-4, er indenfor synsvidde.
Det er en planet, der ligner Jorden.
For 20 år siden landede fartøjet Belerephon her.
Der var en gruppe videnskabsmænd om bord. Vi leder efter overlevende.
Vorherre skaber smukke verdener.
- Stemmer det overens med kortene? - Det skal jeg sige dig om lidt.
Fortsæt.
Astrogatør til mandskab. Vær klar til hastighedsændring.
Endnu en ny verden. Uden øl, kvinder eller noget.
Det eneste, man kan lave, er at smide med sten.
Kaptajn til mandskab.
Vi går nu ind i atmosfæren. Overlevelsesdragt er ikke påkrævet.
Iltkoncentration: 4,7 gange højere end Jordens.
Tyngdekraften er kun 0,897. Tilpas jeres udstyr derefter.
Check jeres udstyr.
- Nogen kortbølgesignaler? - Ikke endnu, sir.
- Kan du se noget dernede? - Der kan være enkelte bygninger.
Men der er ingen byer, havne, veje, broer eller dæmninger.
Der er ingen tegn på civilisation.
Vi bliver radarskannet.
- Kan du finde ud af hvorfra? - Indenfor 30 km2.
30 km2?
- Slå alarm. - Kampenheder, aktiver kikkertsigte.
- Radiokontakt. Der er en stemme. - Forstærk den.
- Rumfartøj bedes identificere sig. - Opret forbindelse, Quinn.
Forenede Planeters fartøj C-57-D, under J.J. Adams kommando.
- Hvem er du? - Morbius fra Belerephon.
- Hvem? - Edward Morbius.
Her er han. Morbius, E. Doktorgrad i filologi.
- Filolog? - Hvad vil I her?
Vi kommer dig til undsætning. Det glæder os at finde dig i live.
Det er pænt af jer, men jeg har ikke brug for assistance.
- Han ruller nok den røde løber ud. - Men vi skal overvåge Altair-4.
Jeg har slet ingen problemer.
I må hellere vende om uden at lande.
Undskyld?
Jeg advarer jer. Jeg kan ikke garantere jeres sikkerhed.
Bare giv mig landingskoordinaterne.
Jeg må bede om landingskoordinater.
Meget vel, men jeg vil ikke stilles til ansvar.
- Har I standardkort? - Ja.
I kan lande på 83-17-4 nord.
148-21 vest.
Tak.
- Det er midt i ørkenen. - Jeg synes, I skal ombestemme jer.
Der foregår noget underligt dernede.
Fint, Jerry. Jeg skal nok lande.
Så vender vi polaritet.
Under landing opretholdes standard klasse A sikkerhed.
Indtil videre bærer alle våben. Det var alt.
Slå kunstig tyngdekraft fra. Halv hastighed.
Klar bane, sir.
- Se himmelens farve. - Jeg foretrækker nu blå.
Jeg ved nu ikke. Jeg tror, man kunne lære at holde af det.
- Saml en traktor. - Check lige mikrofonen.
- Hvad? - Mikrofonen.
Du har kommandoen nu. Bliv ved instrumentbrættet.
Hvor kommer den støvsky fra?
- Der kommer nogen. - Vent med den traktor.
- Sikke et køretøj. - Føreren må være gal.
Hvilken fører?
Velkommen til Altair-4.
Jeg skal føre jer til beboelsen.
Hvis I ikke taler engelsk, -
- er jeg udstyret med 187 andre sprog og dialekter.
Almindeligt engelsk er fint.
Ikke for at fornærme dig, men du er en robot, ikke?
Det er korrekt, sir. Mit navn er Robby.
I har et dejligt klima her. En høj iltkoncentration.
Jeg benytter mig sjældent af det. Det er rustfremkaldende.
Doc, er det en han eller en hun?
I mit tilfælde giver det spørgsmål ingen mening, sir.
Vær venlig at stige ind.
Quinn, spor os. Hvis jeg blinker rødt ...
- Så kommer jeg med traktoren. - Nemlig.
Passagerer, spænd sikkerhedsselerne.
Man skulle tro, vi var børn.
Gå bare ind. Man venter jer.
- Jeg hedder Morbius. - Kommandør Adams.
Det er løjtnant Farman. Og løjtnant Ostrow, vores skibslæge.
Hvor ironisk, at en videnskabmand, der elsker ensomhed, -
- pludselig belejres af medskabninger.
Som er fast besluttede på at hjælpe.
Det gør mig ondt, hvis vi ikke er velkomne, men vi har vores ordrer.
I bliver naturligvis til frokost. Tilgiv mig mine dårlige manerer.
Kom indenfor.
Hvad det end var, så smagte det godt.
- Det var Robbys syntetiske mad. - Er han også kok?
Han fabrikerer råvarerne. Kom her, Robby.
Nu skal I se, hvordan det fungerer.
Man indfører en fødevareprøve gennem denne åbning.
Hernede analyserer han det.
Senere kan han genskabe det i enhver form og mængde.
- Enhver husmors drøm. - Og så adlyder han altid.
Aktiver affaldskværnen.
En stråle, der opløser affald.
Stik din arm derind.
Ordren annulleret. I må ikke tillægge ham følelser.
Han er et værktøj. Men meget stærk. Han kunne jævne huset med jorden.
I forkerte hænder ville han være et dødbringende våben.
Nej, det sker aldrig. Der er en indbygget sikkerhedsfaktor.
Må jeg låne dit fortræffelige våben et øjeblik?
Tak.
Robby, ret denne tingest mod planten på terrassen.
Fyr!
Forstår du mekanismen?
Ja, Morbius. En simpel skyder.
Vend dig om.
Peg på kommandøren.
Sigt lige mellem øjnene.
Fyr.
Han er hjælpeløs.
Fastlåst mellem min ordre og hans instinkt, der ikke må slå ihjel.
Annulleret.
Hvis jeg lod ham fortsætte, ville han brænde alle sine kredsløb af.
Hvor har du fundet ham?
Jeg har ikke fundet ham.
Jeg lavede ham, da jeg ankom.
- Kaffen er klar, sir. - De herrer.
Mener du, at du selv har lavet den ... herre?
Et nyttigt legetøj, men ...
Nu har jeg ikke længere tid til den slags.
Morbius, du er filolog. Ekspert i ord og sprog.
Din robot ligger langt over, hvad Jordens videnskab formår.
Kære kommandør, nu overvurderer du både Robby og mig.
Lad mig vise jer et andet eksempel på salonmagi.
Tilgiv mig, det var ikke min mening at forskrække jer.
Robby installerede stålskodderne, før jeg vidste, hvor sikker jeg var.
Nå, det har været en fornøjelse.
I har set, hvor godt jeg har det. Ingen modgang eller vanskeligheder.
Militær assistance er unødvendig.
- I vil vel gerne tilbage til basen. - Ja, sir.
Så snart vi har interviewet de andre medlemmer af gruppen.
Der er ikke andre. I løbet af det første år bukkede de under for ...
En slags planetarisk kraft. En uhyggelig, forfærdelig kraft.
- Kun min kone og jeg var immune. - Hvordan forklarer du det?
Vi adskilte os fra de andre på grund af vores kærlighed til dette sted.
På grund af vores ønske om at stifte hjem her, væk fra menneskeheden.
Da det blev vedtaget at vende hjem til Jorden, var vi ulykkelige.
Hvordan kunne vi have forudset udryddelsen af vores venner?
- Her står ikke noget om en kone. - Se under biokemi.
Julia Marsin. Vi blev viet af skipperen.
- Jeg har attesten. - Stedet har visse feminine træk.
- Er mrs. Morbius ikke hjemme? - Hun døde senere end de andre.
Det var af naturlige årsager.
Det gør mig ondt.
Hvilke symptomer havde dem, der døde af unatulige årsager?
Symptomerne var slående. På trods af sikkerhedsforanstaltninger -
- blev de flået i stykker af en djævelsk skabning, vi aldrig så.
- Og Belerephon? - Den forsvandt, da den lettede.
Og i alle disse 19 år er du aldrig blevet generet af denne kraft?
Kun i mine mareridt.
Og alligevel føles det, som om uhyret ligger på lur i nærheden.
Snu og uimodståelig. Ventende på igen at slå til.
Far.
Alta.
Jeg bad dig om at holde dig væk under frokosten.
Frokosten er ovre. Du nævnte ikke noget om kaffe.
- Gjorde du vel? - Det er kommandør Adams.
Doktor Ostrow og løjtnant Farman. Min datter.
- Jeg ville gerne møde en ung mand. - Det var venligt sagt.
Du er dejlig, doktor.
Og I to er utrolige.
- Skal jeg skænke dig en kop kaffe? - Ellers tak, jeg tager selv.
Tak.
I må undskylde hende.
Hun har aldrig kendt andre end sin far.
Du må også undskylde os. Vi har været i rummet i over et år.
Milde himmel.
- Sukker? - Du opfører dig som Robby.
Jeg ville gerne være Robby.
Men kun på visse områder.
Var det vittigt? Jeg forstår ikke.
Det haster ikke.
En dag bliver jeg nødt til at tage hende med til Jorden.
Af hensyn til hendes udvikling.
Det må hellere blive snart.
Ville din far undgå, du mødte os?
- Ja, selvfølgelig. I er fra Jorden. - Hvad er der galt med Jorden?
Men jeg er heldig. I tre er fine undtagelser.
- Det er I da, ikke? - Jo.
Jeg er i hvert tilfælde. Gamle, pålidelige Jerry.
Du kan også stole på Doc. Om dagen.
- Hvad med kommandøren? - Jeg hader at måtte sige det.
Den mand er berygtet overalt i syv planetariske systemer.
- Hvorfor dog? - Det må jeg ikke udtale mig om.
Men enhver pige eller kvinde, der er i enrum med ham ...
Hvor som helst ...
Ja. Ja, nu kan jeg se det.
Da han kiggede på mig, var der nærmest ild i hans blik.
- Der er ikke ild i dit blik. - Jeg er nu ikke helt uskadelig.
- Alta? - Ja, far?
Mændene er bekymrede for din frihed her.
- Frihed? - Du må gerne besøge Jorden.
- Jorden? Jeg? - Du føler dig ikke indespærret?
Jeg ved ikke. Jeg har jo dig, Robby og mine venner.
- Venner? - Ja ...
Måske skulle du kalde på dem. Følg med.
- Det gik lige til hjernen. - Altas fløjt kan ikke høres.
Men jeg mærker det ofte.
- Hvad sker der? - Se.
Nej, nej. Se.
Den er tam som en killing.
Uden min datters indflydelse er den stadig dødsens farlig.
Bare et rutineopkald fra skibet. Ja?
- Er alt i orden? - Ingen problemer.
Slå lige kameraet til.
Som du kan se, bliver vi ikke holdt tilbage mod vores vilje.
- Hold op, Quinn. - Tager I snart af sted?
Omstændighederne kræver nok, at vi bliver her et stykke tid.
Mine ordrer tager ikke højde for ødelæggelsen af Belerephon.
Jeg må afvente nye ordrer.
Hvad nu hvis de kræver, at jeg vender hjem til afhøring?
Det vil tage mig to år eller mere.
Hvad kræver det at få kontakt med Jorden?
Det er et spørgsmål om kapacitet. Hvordan vi kan kortslutte systemet.
Vi har ikke sådan en sender.
For at bygge en, må vi skille skibets elektroniske udstyr ad.
At frakoble hoveddrevet og bygge en bunker til kernen vil tage ti dage.
Uarbejdsdygtige i ti dage og nætter.
Kunne I bruge noget blykabel?
Ja, hvis vi havde haft noget.
Jeg kan få Robby til at lave noget. I får det i morgen ved middagstid.
- Det er venligt af dig. - Venligt?
Se der. Det er Belerephon-gruppen.
For 19 år siden begravede jeg dem.
Jeg nærer intet ønske om at gentage den handling.
Vi ses snart igen, Alta.
- Tak for i dag. - Fortræffelig frokost.
Hvis sandheden skal frem, savner jeg stadig nogen at tale med.
Tak for din venlighed og interesse.
Spænd sikkerhedsselerne.
Vær forsigtig med den spole. Vi kommer aldrig hjem uden den.
- Af banen. - Rolig, den skal hjælpe os hjem.
Det er godt, vi ikke skal bære den.
- Er vi langt nok væk fra skibet? - Ja.
- Hvad med magnetismen? - Sæt den spole ned derovre.
- Hvor vil I have blykablet? - Ovre ved kernen.
Det er rent bly, han bærer rundt på.
Almindeligt bly ville have knust køretøjet. Det er isotop 217.
Det vejer næppe mere end ti ton.
Hej, Alta. Ved din far, at du er her?
Han sagde, jeg ikke måtte nærme mig skibet, så det gør jeg ikke.
- Flyt dig, Cookie. - Ja, sir.
Sæt mig ned.
Vil du checke den endelige samling af senderen?
- Allerede? - Ja, sir.
Fint.
De er fra min acceleratorenhed.
Jeg lånte også et par bremsespoler.
Denne tingest er enhver kvantemekanikers drøm.
Få den om bord inden mørkets frembrud, så ingen falder over den.
Godt klaret, Quinn.
Kom her. Kom her.
Kan jeg hjælpe med noget, sir?
Jeg er fremmed her. Hvor kan jeg få fat i noget godt sprøjt?
- Godt sprøjt? - Til brug i madlavningen.
- Jeg går op i mine pligter. - Undskyld mig ... Sprøjt?
Åh ...
Der er kun en slurk tilbage. Ægte raketwhisky.
Se her ... Hej!
Du burde åbnes med en dåseåbner.
Stille, jeg analyserer.
Forholdsvis enkle alkoholmolekyler med spor af fuselolie.
Vil 230 liter være nok?
Liter?
Jeg har rejst meget, men du er den mest forstående sjæl, jeg har mødt.
Av!
Ikke noget personligt. Bare et kys.
- Hvorfor kysser folk hinanden? - Det er en gammel skik.
- De højere civilisationer gør det. - Det er fjollet.
Det er sundt. Det stimulerer hele systemet.
- Man kan ikke klare sig uden. - Det vidste jeg ikke.
- Jeg vil gerne lære dig det. - Mange tak.
Det var så lidt.
- Er det det hele? - Man er nødt til at øve sig.
- Bare en gang til. Gør det noget? - Slet ikke.
Der er noget galt med mig. Jeg føler mig ikke stimuleret.
Så lad os gøre det rigtigt. Kom her.
- Spiller du smart? - Løjtnant Farman.
Du behøver ikke sige noget. Jeg ved, der er travlt på skibet.
Og rang har vel sine fordele, ikke?
Jo, men man skal ikke benytte sig af det.
- Men jeg ... - Træd af.
Hvad er der galt? Hvorfor opfører I jer så underligt?
Hvad havde du forventet? Forstår du ikke, Alta?
Se på dig selv.
Du kan ikke rende sådan rundt for øjnene af mænd som Farman.
Gå hjem og tag noget på, der er ... Hvad som helst.
Hvad er der galt med mit tøj? Jeg har selv designet det.
Hold op med at se sådan på mig. Jeg bryder mig ikke om det. Hvad er der?
Vi prøvede bare at opnå lidt sund stimulering ved at kysse.
Var det kun det? Det er let for dig.
Du har ingen følelser. Du tænker ikke som et menneske.
Jeg har ansvaret for 18 særligt udvalgte supereksemplarer -
- med en gennemsnitsalder på 24,6, der har været i rummet i 378 dage.
Du ville have haft godt af, hvis ... Hvis han ...
Forsvind herfra, før jeg får vagten til at jage dig væk.
"Og jeg sætter vagt på vagterne."
Jeg kan ikke lide ham. Det kan jeg altså ikke.
Den måde han betragter mig på. Jeg ved virkelig ikke ...
Det var rædsomt. Jeg ville forklare, hvorfor jeg kyssede løjtnanten.
- Hvordan reagerede kommandøren? - Han var rasende.
Han troede, det var min skyld.
Jeg har aldrig været så nervøs. Jeg håber ikke, jeg ser ham igen.
Det behøver du heller ikke. Gå nu i seng.
Jeg skal arbejde.
- Godnat, skat. - Godnat.
Hvor har du været?
Undskyld, jeg skulle smøres.
Hvad har du nu brug for?
- En ny kjole. - Igen?
En hvor man ikke kan se noget foroven, forneden eller igennem.
- Skal den modstå røntgenstråler? - Nej, bare øjne.
- Kraftig og tung? - Nej, så blød som muligt.
Den skal passe de rigtige steder. Med masser af stjernesafirer.
De er uger om at krystallisere. Hvad med diamanter eller smaragder?
- Kun hvis de er store nok. - Der er 5, 10 og 15 karat på lager.
Jeg kan have kjolen færdig inden morgenmaden.
- Sov godt. - Tak, Robby.
Men det betyder ikke så meget nu.
Det er underligt at se to måner på himmelen.
- Man vænner sig hurtigt til det. - Ja.
- Joe ... - Ja?
- Kan du høre noget? - Hvad?
Et kraftigt åndedrag.
- Nej. - Mærkeligt.
Jeg hørte det.
Strong og Grey, skibet har været udsat for sabotage på jeres vagt.
I hævder begge at have været vågne.
Alligevel kom nogen om bord og åbnede den tunge luge.
I hverken så eller hørte noget. Men Grey hørte nogen ånde.
Youngerford, du sov i din køje ...
Og du troede, du drømte.
Drømte!
- Løn og privilegier er inddraget. - Også fra mig?
Det giver dig 20 ekstravagter. Der skal ikke drømmes mere her.
Træd af.
Vi kan reparere det meste af udstyret, skipper.
Undtagen frekvensmodulet.
Hvis vi bruger hele skibets udstyr, kan jeg måske lave den.
Men ifølge bogen er det umuligt. Den kom pakket i flydende borbrinte.
- Hvor længe vil det tage? - Hvis jeg skipper morgenmaden ...
- Fint. Gå i gang. - Tak, sir.
- Traktoren er klar. - Jeg kommer nu.
- Du overtager kommandoen her. - Nå, på den måde.
- Etablèr en standardperimeter. - Ja, sir.
- Godmorgen, de herrer. - Vi vil gerne tale med Morbius.
Han er på sit kontor. Han må ikke forstyrres, når døren er lukket.
Så venter vi.
- Er der andre udgange? - Det er den eneste dør.
Hvis I mangler noget, så brug strålen.
Hvordan kan han være sluppet forbi to vagter?
- Det var ikke noget, skipper. - Hold øje med den dør.
Hvis Morbius kommer ud, kalder jeg på dig.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Hop bare i. - Jeg har ikke noget badetøj.
- Hvad er badetøj? - Du godeste.
Nå, men så kommer jeg op.
- Alta, du må ikke ... - Jeg skal lige tørre mig.
Ja, men så ... Så vender jeg ryggen til.
Hvis det er det, du har lyst til.
Bare rolig, du slipper for at se mere på mig.
Nu skal du se.
- Se hvad? - Det får du at se.
Lige et øjeblik. Hvis du planlægger at ...
Jeg forventede ikke at se dig i dag, når du talte sådan til mig i går.
Det må du undskylde.
Jeg var lidt bekymret.
Så, nu må du kigge.
- Den er ikke gennemsigtig, vel? - Nej, nej.
- Jeg fik den lavet for din skyld. - Men du ventede mig ikke?
Nej.
Er det min personlighed, du ikke kan lide?
Alta ...
Du ser altid dejlig ud.
- Så kys mig, som alle de andre. - De andre?
- Har din far ikke lært dig noget? - Han siger, jeg er uvidende.
Jeg har læst poesi, matematik, logik, fysik, geologi, bio ...
Biologi? Det er vel mest teoretisk.
Ja, indtil videre.
Hvad er der galt med teori?
Dette.
- Alta. - Det er i orden. Det er min ven.
Undskyld, Alta. Jeg var nødt til det.
Den genkendte mig ikke. Den ville slå mig ihjel. Hvorfor?
- Du aner det virkelig ikke, vel? - Nej.
- Er han stadig derinde? - Han er ikke kommet ud.
Vent nu lige lidt, skipper. Det er hans hjem.
- Hvad er der galt? - Der er sket en udvikling i sagen.
Nå.
- Det vil komplicere tingene. - Ja.
- Der er ikke engang et vindue. - Morbius har ikke været herinde.
- Han er ude på noget. - Se her, skipper.
- Hieroglyffer. - Måske.
Men det ligner hverken ægyptisk eller kinesisk.
Sølvtøjet ligger i spisestuen og min datters smykker på hendes natbord.
Dr. Morbius, i nat blev vores klystronmonitor ødelagt.
Og mistanken er faldet på mig? Afklaringens time er kommet.
Sid ned.
Før i tiden husede denne planet en højtstående, ædel race.
Krellerne.
På det etiske og teknologiske plan var de en million år foran os.
Og i naturforskning havde de opklaret alle mysterier om sig selv.
Og da de havde afskaffet sygdom, vanvid, kriminalitet -
- og al uretfærdighed, vendte de sig med stor velvilje mod rummet.
Før mennesket eksisterede besøgte de Jorden.
- De bragte mange prøver med hertil. - Derfor er her tigre og råvildt.
Hvilke højder de nåede. Men så, på randen af et stort gennembrud, -
- der ville bringe dem hæder, -
- forsvandt hele denne næsten guddommelige race på èn nat.
I de 2000 århundreder siden denne katastrofe, -
- er selv deres tårne af porcelæn, glas og stål sunket i grus.
Der er intet over jorden.
- Hvordan så de ud? - Det er der ingen optegnelser over.
Undtagen måske denne karakteristiske bue.
Sammenlign den med en af menneskets døre.
Denne indspilning lavede krellske musikere for 500.000 år siden.
Følg med, så skal jeg vise jer de øvrige rester af deres kultur.
Krellsk metal. Prøv at skyde på den, kommandør.
- Dette sted burde være smeltet. - Det er ikke engang varmt.
Molekylerne er tættere pakket end i Jordens stål.
Alligevel opsuger det energi som en svamp.
Her er et af deres laboratorier.
Meget af udstyret er bekendt, men det er ikke designet til mennesker.
Hvad er det?
På denne skærm fremvises alle krellernes videnskabelige data.
Fra ende til anden.
Mere end millioner af jordiske biblioteker kan rumme.
- Kan du læse det? - En smule. Det er min profession.
For 20 år siden begyndte jeg med disse geometriske læresætninger.
Efterhånden lærte jeg det meste af deres alfabet.
Så begyndte jeg at lære. Første resultat var robotten.
I finder den bemærkelsesværdig. Det er barnemad.
Jeg kommer her hver dag for langsomt at tilegne mig ny viden.
Sådan noget som det her er uvurderligt.
- Tænk, hvad det ... - Hvad er det apparat til?
Jeg kalder den plastikpædagogen. De brugte den til at teste børnene.
Det svarer til fingermaling i vores børnehaver.
Jeg leger ofte med den selv.
Når jeg arbejder her, ville jeg ønske, jeg havde flere hænder.
Som I kan se, er den lavet til et større hovede end mit.
Nå ...
Mine hjerneimpulser sender indikatoren op på halv.
Jeg går ud fra, at en af deres egne, et barn på omkring syv år, -
- ville være i stand til at sende den helt op. Jeg er altså en sinke.
Og jeg har dog en intelligenskvotient på 183.
Og nu til den vigtigste funktion.
For at få den i gang ...
Jeg vælger et emne, jeg kender, for at spare tid.
Sådan.
Hvad er det?
Hvad sker der?
En statue.
- Det er Altaira. - Et tredimensionalt billede.
- Men det er levende. - Min datter lever i min hjerne.
Så længe jeg manipulerer den.
Sådan. Det er temmelig hårdt.
Aladdins lampe i et laboratorium.
- Vil I prøve? - Ja.
I bliver nok skuffede. Vi begynder med lægen.
- Hvad skal jeg gøre? - Bare sæt dig.
Lidt længere frem. Sådan.
Du kan aflæse den der.
Der er noget galt.
Min intelligenskvotient er på 161, og jeg er ikke i nærheden af dig.
Og nu kommandøren.
Det gør ikke noget. En kommandør skal bare kunne råbe højt.
- Hvordan skaber jeg et billede? - Nej!
Skipperen på Belerephon forsøgte. Det slog ham ihjel.
Jeg forstår. Men det er du også immun overfor?
Første gang jeg forsøgte, var mit hjernemønster ikke bedre end jeres.
Jeg var bevidstløs i et døgn.
- Alligevel forsøgte du igen? - Det var for videnskabens skyld.
Og jeg opdagde, at støddet havde fordoblet min intelligens permanent.
Ellers havde min forskning ikke ført til noget.
Hvor beskeden den end er.
For nylig fandt jeg ud af noget. I dagene op til tilintetgørelsen -
- koncentrerede krellerne sig om et projekt.
Et projekt, de håbede ville befri dem, en gang for alle, -
- for afhængighed af fysiske instrumenter.
- Sikke en civilisation. - Ja.
Dr. Morbius, alt udstyret er nyt.
Der er ingen tegn på slitage.
Disse apparater vedligeholder sig selv.
De har stået, som I ser dem i 2000 århundreder.
2000 århundreder? Hvilken energikilde har de brugt?
Det er et godt spørgsmål. Se på disse målere.
Deres kalibrering viser, at de er sat i decimale rækker.
Hver afdeling optager ti gange så mange ampere, som den foregående.
Ti gange ti gange ti gange ti.
Og så videre. Række efter række. Måler efter måler.
Men jeg kan ikke finde nogen direkte ledningsinstallation.
Men når jeg tænder denne maskine, registreres det nede i hjørnet.
Og så ...
Når jeg tænder pædagogen ... er udsvinget større.
Men det er ubetydeligt. Det samlede potentiale er astronomisk.
Intet mindre. Tallet ti ganget op næsten i det uendelige.
Har I lyst til at se flere af krellernes mirakler?
Så sæt jer ind i bilen.
Hvor ofte har de krellske teknikere ikke kørt i dette køretøj?
- Hvad skal vi nu, dr. Morbius? - Se på nye videnskabelige værdier.
30 kilometer.
Hør ... Kredsløb, der åbner og lukker sig.
De slukkes aldrig. Det er en ventilationsskakt. Luften er varm.
Se ned. Se ned. Er I bange?
7800 etager.
Og yderligere 400 skakter.
Ja, det er en stor maskine. 30 kilometer på hver side.
I 2000 århundreder har den ventet her.
Den har tunet og smurt sig selv. Udskiftet nedslidte dele.
Jeg tror, at en mindre ændring fandt sted for 16 år siden.
I samtlige 27000 km3 materiale.
- Hvad bruges den til? - Nogle gange slår målerne ud.
Når råvildtet slås, eller fuglene trækker.
En hel afdeling blev aktiveret, da jeres fartøj nærmede sig.
Nu skal jeg vise jer en del af et af kraftværkene.
Disse kraftværker ligger nedgravede i planeten 80 km under os.
I må kun se ind i spejlet.
Mennesket overlever aldrig et møde med en gorgo.
9200 termonukleare reaktorer. Den ene efter den anden.
Energien svarer til den, der opstår, når et planetsystem eksploderer.
Hold jer væk fra det indhegnede areal. Tænd for den, Quinn.
- Har du afprøvet den? - Det gør jeg nu.
- Sådan, sir. - Fint.
Løjtnant, når jeg er færdig med opvasken, -
- anmoder jeg om tilladelse til at gå en tur.
- Der er ikke noget derude. - Jo, der er.
Det ville pifte maden lidt op, hvis jeg kunne finde nogle radisser.
Jeg ved ikke, hvad du er ude på, men vær tilbage inden skipperen.
Ja, sir ... Ja, sir.
Quinn, det er Farman. Slå det elektriske hegn fra.
Slå det til igen.
480 flasker, som du bad om. Ialt 230 liter.
Vaskeægte Kansas City whisky.
Den er endda blød i smagen.
Mange tak, Robby.
Hvis du får brug for olie, så bare kom til mig.
Hvad er der? Kommer der nogen.
Nej, sir. Der kommer ikke nogen.
Hegnet kortslutter.
- Skal jeg slukke for strømmen? - Nej, det holdt op nu.
Gå hele systemet efter i morgen tidlig.
- Underligt med den kortslutning. - Ja.
Du er for egenmægtig. Jeg vil ikke dikteres i min egen verden.
Sådan et videnskabeligt fund må overvåges af de Forenede Planeter.
- Du har ikke monopol på det. - Lige hvad jeg forventede.
Men lige et øjeblik. Jeg har tænkt over netop det problem i 20 år.
Og jeg er kommet til den konklusion, at mennesket endnu ikke er parat -
- til at have grænseløs magt.
Men Morbius, med sit intellekt, -
- er fuldt ud i stand til at administrere denne magt.
Netop, doktor. De dele af denne viden, der er passende og sikre, -
- vil jeg frigive til Jorden. Andre dele holder jeg tilbage.
Og kun min egen samvittighed og vurdering stiller mig til ansvar.
Da jeg ikke har nogen ordrer, er jeg vanskeligt stillet.
- Kommandør Adams? - Ja.
- Quinn er blevet myrdet. - Myrdet?
Han var alene. Han arbejdede på monitoren.
- Hvordan gik det til? - Hans krop er splattet ud overalt.
Rør ikke ved noget. Vi er på vej.
Det er begyndt igen.
- Er det det? - Det er et aftryk af fodsporene.
94 gange 48 centimeter.
Fantastisk.
Det her ville være noget af en modstander for en mand med en kølle.
Med vores våben ...
Dette går imod alt, hvad vi ved om evolution.
- Hvad mener du? - Bemærk denne opbygning.
Almindelig for firbenede dyr.
Men vores gæst efterlod spor af et tobenet væsen.
Et dyr, der lever på jorden.
Alligevel kan denne klo kun tilhøre et dyr, der lever i træerne.
Der er noget, der ikke stemmer. Det er et uhyre.
- Er det fodaftrykket? - Det er rimeligt tæt på.
Er du klar til at skælde kokken ud?
Ja, send ham ind.
Jeg gav ham tilladelse til at gå en tur i aftes.
- Også til at drikke sig fuld? - Fuld, sir?
Spørg dr. Ostrow. To liter whisky og overhovedet ingen tømmermænd.
Det er ikke naturligt. Robotten tvang mig til at drikke.
- Var du sammen med robotten? - Ja, vi skålede med hinanden.
På interplanetarisk samarbejde.
Hele tiden? Også da Quinn blev myrdet?
Ja, sir. Jeg kunne umuligt være blevet så fuld på fem minutter.
Træd af.
Så var det ikke robotten.
- Så har vi ikke flere mistænkte. - Kun den samme.
Lad os få forøget vores intelligens på krellernes laboratorium.
Vi er klar til begravelsen, sir.
Af jord er du kommet, til jord skal du blive.
- Træd af. - Kompagni, træd af.
Han var en dygtig tekniker.
- Og en god styrmand. - Det er en god gravskrift.
- Goddag, Morbius. - I har vel ikke sovet meget.
- Det kan man ikke sige. - Jeg advarede jer, før I landede.
Jeg bønfaldt jer om ikke at lande.
Tro mig, det var kun en forsmag.
Belerephon-møsteret gentager sig.
Hvis I bliver her, vil det næste angreb på jer -
- blive endnu mere dødbringende.
Hvordan kan du vide det?
Vide? Jeg ser det for mig.
Jeg ...
Om du vil, kan du kalde det en ...
En forudanelse.
- Hvad siger du til det? - Det lød som et ultimatum.
- Bådsmand. - Ja, sir.
Skudlinien skal være fri i alle retninger.
- Randall, fungerer radaren? - Ja, sir.
- Bliv der. Er beredskabet klar? - Ja, sir.
Aktiver hovedbatterierne.
Pas på. Vi tester.
Fyr.
Det virker.
- Er din patrulje klar? - Ja, de er lidt skydegale.
De er nervøse for at se, hvad det er, der er derude.
Jerry ...
Det er alvorligt det her.
- Undskyld, hvis jeg var urimelig. - Hold nu op.
Hun valgte den rigtige.
- Hvad er der, Randall? - Der er noget på radaren.
- Bevæger det sig? - Langsomt denne vej.
Automatisk kontrol.
Batteri ... Fyr!
Indstil skydningen.
- Så du noget, doktor? - Nej.
Batteri ... Fyr!
Indstil skydningen.
- Randall. - Lige på kornet, sir.
Slå lydanlægget til. Det var måske en afledningsmanøvre.
Vær på vagt på jeres poster. Det var det hele.
- Hvad? - Det er ved foden af passet.
- Er du sikker på, der er noget? - Ja, sir.
- Det nærmer sig igen. - Lige fremme?
- Det kommer nærmere. - Arrangèr krydsild ved klipperne.
Fyr!
Skipper, det forbandede væsen er usynligt.
Jerry! Indstil skydningen.
Fyr!
- Far! - Alta.
- Far! - Alta!
- Alta, hvor er du? - Far.
- Hvad er der galt? - Jeg havde en frygtelig drøm.
Blod, ild og torden. Og et forfærdeligt uhyre.
- Jeg kunne høre det brøle. - En drøm kan ikke gøre dig noget.
Ikke mig ... Ikke os.
Uhyret forsøgte at bryde ind i deres lejr. For at dræbe dem.
Du hjælper dem, ikke?
Jeg kan ikke gøre noget, så længe han insisterer på at blive her.
Kom nu.
- Bådsmand. - Ja, sir.
Få gravet de grave. Hold mændene beskæftigede.
Randall, slå lydanlægget til.
Mænd, hvad det end var, fik vi det stoppet.
Tror du på det?
Nej, det forsvandt bare af en eller anden grund. Det kommer igen.
Et usynligt væsen, der ikke kan udryddes ved atomspaltning.
Det er en videnskabelig umulighed.
- Synsbedrag dræber ikke folk. - Det er rigtigt.
En organisme, der kan overleve det, er lavet af rent nukleart materiale.
- Det ville være alt for tungt. - Du så den selv.
Den må løbende have fornyet sin molekylære opbygning.
- Bådsmand, kør traktoren frem. - Ja, sir.
- Arresterer vi Morbius og pigen? - Paragraf 86-A.
- Evakuèr civile under katastrofer. - Du glemte noget.
"Når det kan lade sig gøre." Husk Belerephon-ekspeditionen.
Fartøjet blev ødelagt.
En af os er nødt til at få forhøjet intelligensen i laboratoriet.
- Bådsmand. - Ja, sir.
Du overtager kommandoen. Vent på mig og lægen.
Hvis vi bliver angrebet, letter I og afgiver rapport til Jorden.
Javel, skipper.
Få lastet skibet. Vi trækker os tilbage.
Der er ikke lys.
Hvis vi kommer ind, prøver jeg intelligensforstærkeren først.
- Forstået? - Ja, forstået.
Jeg må ikke lukke nogen ind nu.
Det lød endeligt.
Måske kan vi overtale ham.
Mine stråler er rettet mod jeres våben.
Er han ikke programmeret til ikke at slå os ihjel?
Det er korrekt, sir. Men jeg må ikke lukke nogen ind.
- Luk dem ind, Robby. - Han følger din fars ordrer, Alta.
- Flyt dig. - Robby, en nødannullering.
Hvad laver I her?
Vi blev angrebet. Yderligere tre mænd er døde, deriblandt Farman.
Jeg ved ikke ... Det stod nærmest som et omrids i strålerne.
Og der er ingen forklaring på det?
- Det vender tilbage. - Så må I af sted.
- Ikke uden dig. - Jeg kan ikke efterlade ham alene.
- Vi tager ham med. - Med magt? Det tillader jeg ikke.
Du ved ikke, hvad I er oppe imod.
- Jeg er immun, som mine forældre. - Det er der ingen, der er.
- Elskede, tag nu af sted. - Alta.
Hvis du elsker mig, så tag af sted.
Doc, gider du tale pigen til fornuft?
Doc? Doc?
- Doc? - På sofaen, Robby.
Brugte du intelligensforstærkeren?
Du skulle se min nye forstand.
Den lyser op. Den er større end hans nu.
- Tag det roligt. - Morbius forstår ikke problemet.
Krellerne fuldførte deres projekt.
En stor maskine. Ingen instrumenter.
- En sand nyskabelse. - Kom nu. Fortæl os om det.
Men krellerne glemte en ting. Uhyrerne, John.
- Uhyrerne fra id. - Id? Hvad er det?
Sig noget, Doc.
Doc?
Åh, Doc.
Hvor romantisk.
Det fjols. Som om hans hjerne kunne rumme krellernes hemmelighed.
- Han er død, far. - Jeg advarede ham.
Begrav ham sammen med de andre ofre for menneskets begærlighed.
Morbius, du bad mig foretage et valg.
Nu har du valgt for mig. Jeg tager med dig, skat.
- Altaira, nej! - Jeg anbringer ham på traktoren.
- Hun må ikke gøre det. - Hvad er id?
Det er en tåbelig handling. Hun vil blive straffet.
- Hvad er id? - Id, id, id ...
Det er et forældet udtryk.
Før blev det brugt til at beskrive ...
Den grundlæggende basis for underbevidstheden.
Uhyrer fra id.
Uhyrer fra underbevidstheden.
Selvfølgelig! Det var det, Doc mente.
Morbius, den store maskine. 27.000 m3 klystronrelæer.
Rigelig energi til en befolkning af genier. Og så er den fjernstyret.
Styret af de krellske hjerners elektromagnetiske impulser.
- Med hvilket formål? - At projicere faste legemer.
I alle farver og former, og til alle de formål de kan forestille sig.
- Skabelse ved tankens kraft. - Hvorfor har jeg ikke indset det?
Som du overså de en fare.
Deres eget underbevidste had og ødelæggelsestrang.
Dyret! Det primitive dyr, -
- som selv krellerne må nedstamme fra.
Disse primitive dyr havde adgang til en ustoppelig maskine.
Den hemmelige djævel, enhver sjæl gemmer på, blev sluppet fri.
For at tage hævn og dræbe.
De stakkels kreller.
Efter en million års oplyst forstandighed.
De har næppe forstået, hvad det var, der ødelagde dem.
Ja, unge mand, det lyder overbevisende.
Der er bare en ting.
Den sidste krell døde for 2000 århundreder siden.
Men den dag i dag eksisterer der et uhyre på planeten.
- Du nægter at se det i øjnene. - Hvad mener du?
Morbius.
Morbius, der er noget, der nærmer sig.
Det er tæt på nu.
- Kunne Robby tage fejl? - Nej, aldrig.
Nu kommer det.
- Jeg har ondt af dig, unge mand. - Hav hellere ondt af din datter.
Det lytter.
- Alta, gå ind på mit kontor. - Så se dog sandheden i øjnene.
Det uhyre derude ... Det er dig.
Du er gal. Du førte det hertil.
- Er hun ikke immun? Hun er min nu. - Ja, for evigt.
Sig det er løgn. Sig, at du ikke elsker ham.
Ikke tale om.
Stop det, Robby. Lad det ikke komme ind. Dræb det, Robby.
Det nytter ikke noget. Han ved, det er dit andet jeg.
Vi er i sikkerhed. Hvorfor ødelagde du kombinationen?
- Hvad du ved, ved uhyret også. - Jeg er ikke et uhyre.
I underbevidstheden har vi alle et uhyre. Derfor har vi love.
- Slip mig. - Hør efter. Vi har ikke meget tid.
Det var her, din intelligens blev kunstigt forhøjet.
Du kunne ikke bruge maskinen bevidst, men ubevidst ...
Jeg hører ikke efter.
Din gruppe ville tilbage til jorden.
Du sendte dit hemmelige id ud for at myrde dem.
Du var ikke helt bevidst om det. Kun i drømme.
- Man kan ikke huske sine drømme. - Men du advarede vores fartøj.
Men da du mente, vi blev en trussel mod dit imperium, -
- satte din underbevidsthed uhyret fri, så det kunne myrde igen.
Og nu dette? Min egen datter?
Hun trodser dig. Du er stadig det primitive dyr.
Rasende over hvert nyt nederlag.
Du har fremmanet dit uhyre igen for at straffe hende for illoyalitet.
Og hvis du ikke snart gør noget, så kommer det herind.
Rent krellsk metal. 65 centimeter tykt.
Se på målerne. Se.
Den maskine vil give uhyret al den energi, det har brug for.
Se nu.
Rødglødende. Om lidt bliver den hvidglødende.
Til sidst vil den smelte.
Alta, det kan du ikke tro om mig.
Så må det være sandt. Ja, så er jeg altså skyldig.
Så hjælp os. Jeg ved, at du kan være storsindet og ædel, som krellerne.
Skyldig! Skyldig!
Mit onde jeg står bag den dør, og jeg kan ikke stoppe det.
Stop! Ikke længere! Jeg fornægter dig.
Far. Åh, far.
Min søn. Vend den plade.
Tryk på knappen.
Om et døgn skal I være 160 millioner kilometer ude i rummet.
Krellernes ovne ... En kædereaktion.
De kan ikke omstilles. Alta ...
Åh, nej ...
158,6 millioner. Vi klarede det.
- Sikke en astrogatør. - Det var mig en fornøjelse.
- Aktivèr hovedskærmen. - Ja, skipper.
Det er Altair-4. Den klare plet under os.
15 sekunder.
Ja, Alta. Din far, mine kammerater. Krellernes viden.
Fem sekunder. Fire, tre, to, en.
Alta, om en million år vil mennesket være nået op på det plan, -
- hvor krellerne befandt sig, da triumfen og tragedien indtraf.
Til den tid vil din fars navn lyse igen.
Som en stjerne i galaksen.
Det er rigtigt.
Den vil minde os om, at vi trods alt ikke er Gud.
Tekstning: IFT A/S